Här.
Nej, inte nu.
-God kväll. -Ni är sena.
Monsieur Rabascall.
-Det är väl inte för skrikigt? -Nej. Det ser bra ut.
-Varifrån kommer ni? -La Ciotat.
-Känner ni till Lyon, madame? -Nej.
-Är det långt till konservatoriet? -Det kommer efter bron.
-Så det är ett antagningsprov? -Ja, för unga franska pianister.
Vad sysslar han med?
Glas!
RUE COMMINES
Vänta!
Åk dit med honom.
Jag kommer sen. Åk.
Åk!
Kör.
MONSIEUR SAUVAGE
Hej.
Hej, Gabrielle. Sätt dig.
Sätt dig. Jag är inte klar.
-Har du fått korrespondensbreven? -Ja. Historia är så tråkigt.
-Du fortsätter väl? -Jag tycker inte om att lära mig så.
-Jag vill höra orden. -Jag har din bok.
Tack.
Du är varm.
Det är en bra roman. Skriven av en ung engelska.
-Hon lämnade aldrig trakten. -Aldrig?
Nej. Hon dog ung.
Du har en fin handstil.
Gå...
Hade du nåt att säga?
Nej.
Eduardo! Var har du lagt lunchen?
Gillar du det? Imorgon är det du som lagar mat.
Han måste få in vanan.
Kom nu!
"Svindlande höjder"
Boken tillhör Jean-Claude
"Vi kommer att vara nakna. Jag ligger ovanpå dig."
"Jag särar på dina armar."
"Tillsammans upplever vi det viktigaste."
"Du tränger in i mig."
-Är ni nöjd med skörden? -Den är bättre än fjolårets.
-Hur mycket får ni per hektar? -Femton eller sexton.
Det är hög kvalitet i år.
Kom!
Sätt er med oss.
Skål för nästa år! Tack så mycket.
Jag är här.
Hej.
-Tyckte du om boken? -Ja.
-Det är en kärleksbok. -Det är en kärlekshistoria.
-Det här är till dig. -Vad är det?
Det är till dig.
Hur blir det, Bernardo?
Ska du inte sjunga?
-Det där läste jag inte. -Nej...
-Det är till dig. -Vem har skrivit det?
-Jag. -Var har du tagit det ifrån?
-Mig själv. -Du är galen.
-Du gav ju mig boken. -Det är bara en bok.
-Hej då. -Nej, inte hej då.
Vart ska du?
Du är en nolla.
Vad tittar ni på?
Gabrielle!
Kom igen. Uppåt.
Kom igen.
Kom hit.
Gabrielle!
Öppna!
Gabrielle!
Kom ut därifrån!
Du kommer bli hungrig.
Trivs du inte hemma?
Jo.
-Vill du åka nån annanstans? -Varför det?
Det finns hem...
Hon får kramp ibland.
Med henne vet man aldrig om det är äkta.
Mår du bra?
Ja.
Bra. Det här var bara ett första möte. Vi ses nog igen.
Varför?
Och du...
Hör du mig?
Du är där.
Du är naken.
Ge mig det viktigaste...
...eller låt mig dö.
José, jag skulle vilja prata med dig.
Ut med er.
-Kom igen, Paco. -Jag går ju.
-Vill ni gå... -Nej, här blir bra.
Tack.
Jag har tänkt på att du har ett slitsamt liv.
Du kanske har tröttnat.
Jag går rakt på sak. Min dotter...
-Du har träffat min äldsta dotter. -Ja.
Du verkar inte tycka illa om henne.
-Hon är vacker. -Var man måste nån dag bilda familj.
Hon har problem med nerverna.
Hon befinner sig uppe bland molnen.
Men hon är inte galen.
Hon behöver en man i sitt liv. Hon behöver en make.
Jag känner dig knappt, men du verkar vara stabil.
Men hon...
-Vet hon vem jag är? -Snart nog. Du är väl katolik?
Jag har ingen religion. Jag har inget alls.
-Jag äger inget. -Det vet jag.
Men du har ett jobb. Vi hade kunnat hjälpa dig starta företag.
Du är ju murare ursprungligen.
Fundera på saken.
Vad vill den där typen?
Gissa.
Jag fattar inte.
Han vill gifta sig.
Med vem då?
Släpp den!
När vår by erövrades var vi några stycken som gömde oss i bergen.
Där blev vi kvar i flera dagar.
Francos mannar kom.
Kriget var över, och eftersom jag stridit för republikanerna-
-kunde jag inte stanna kvar.
Vi väntade på...
Vi väntade på hjälp. Men till slut fick vi ge oss av.
Det var sista gången jag såg min hemby. Den brann ner.
Har ni hört av er familj?
Mina äldre bror åkte till Zaragoza.
Vi har slutat skriva till varandra.
Vi har passerat La Ciotat. Där finns stora skeppsvarv.
José ska arbeta där. Där finns en massa kommunister.
Det är synd när det händer saker som splittrar familjer.
Det hände här också för ett tag sen.
Hade du velat bo vid havet, Gabrielle?
Va?
Vad är det vi firar?
Vill ni gifta er med mig? Är ni galen?
Vi känner inte varandra. Jag känner inte er.
Jag vet inte ens vad ni heter.
Det har jag glömt.
Ni gör som de vill.
De vill bli kvitt mig.
Och er har de köpt.
Farväl.
Gabrielle!
-Adèle, låt henne vara! -Nej.
Jag skulle inte tveka. Jag skickar dig till ett hem i Marseille.
Upp med hakan. Vi ska åka hem.
-Då så, mina herrar. -Det var på tiden.
Hej.
Jag tänker inte ligga med er.
Visst.
Hur löser ni det?
Det finns kvinnor.
-Var då? -Där vi bor då.
Kom nu!
Ni kommer bli olycklig.
Varför vill ni vara olycklig?
Jag älskar er inte. Jag kommer aldrig att älska er.
Jag älskar inte er heller.
Han sa till mamma att han ville ta nattvarden.
Vad är det med dig?
-Du har för mycket smink. -Vi väntar på dig.
Domine, non sum dignus, ut intres sub tectum meum-
-sed tantum dic verbo, et sanabitur anima mea.
Corpus Domini nostri Jesu Christi-
-custodiat animam tuam in vitam aeternam. Amen.
Corpus Domini nostri Jesu Christi-
-custodiat animam tuam in vitam aeternam. Amen.
-God natt. -God natt.
Gabrielle?
-Är du vaken? -Den här veckan går jag inte upp.
Jag vill inte bli störd.
Murare J. Rabascall
-God dag, madame Rabascall. -God dag.
Ja?
Vi måste först räkna på det.
Jag förstår inte. Gäller det byggnad eller ombyggnad?
Jag är på bygget på Rue du Cap om nån frågar efter mig.
Ja.
Hör ni av er? Tack.
Vill du ha en aperitif?
Ja.
-Ska du till Toulon i kväll? -Ja.
Eftersom det är lördag?
-Vad gör de där kvinnorna för dig? -Det pratar man inte om.
Berätta.
Vi umgås en stund. De vet.
Så.
Det verkar inte så invecklat.
Betalar du dem för det? Hur mycket?
Vill du veta det? 200 franc.
Lägg pengarna på bordet.
-José! -Hur är det?
-God dag. Tycker ni om det? -Ja.
José!
Det ser bra ut.
Vad är det?
-Visste ni inte att ni var gravid? -Nej.
Ni förlorade barnet. Sa de det på kliniken?
Ja.
Och ni riskerar att förlora fler.
Ni kan se här vad ni lider av.
Ni kommer att förstå.
Ser ni den ljusa fläcken här?
God dag. Sätt er.
Den här är stor som en hasselnöt.
Det kallas stenpassion.
Som jag sa till er fru går det att operera-
-men det vore en lång och svår operation.
Jag rekommenderar i första hand en kur.
Det finns institutioner i Frankrike och Schweiz, men det är dyrt.
-Vi klarar det. -Nej.
-Nej? Vill ni inte åka på behandling? -Nej.
Men om ni vill ha barn...? Vill ni det?
-Ja. -Du vill ha barn.
Vi åker.
Vilken deprimerande plats.
Madame Rabascall, Gabrielle. Ni stannar i sex veckor.
-Sex veckor? -Ja. Ni ska få er nyckel.
Det är första korridoren till vänster.
Jag kommer och hälsar på. Säger du inte hej då?
Hej då.
Det blir skönt för dig att vara ensam.
Det är viktigt att ni respekterar tiderna för balneoterapin.
Men framför allt måste ni dricka mycket vatten.
Stenarna kan då upplösas, och då mår ni...
Och om jag inte vill bli frisk?
-Har ni jobbat här länge? -I fyra år.
-Varifrån kommer ni? -Provence. Saint-Étienne-de-Tinée.
Jag kommer från Bargemon.
-Agostine. -Gabrielle.
Jag är sällan där. När jag är ledig träffar jag min dotter nära Paris.
-Vill du ha kaffe? -Ja.
-Får man alla måltider här? -Bara de sängliggande får på rummen.
Trivs du inte här?
Vad är det?
Det är ingen fara.
Madame Rabascall.
Tack.
-Kan jag hjälpa till? -Nej. Har du tråkigt?
Jag var ogift. Hon bor hos en rejäl familj.
Jag får besöka henne två gånger om året.
-Hur gammal är hon? -Hon fyller sex den 18 november.
Hon är blond som sin pappa.
-Visst är utsikten vacker? -Ja.
Här bor de rika.
Tänker du följa med mig varje dag?
-God dag, monsieur Sauvage. -God dag, Agostine.
-Duschen är kall. -Jag vet.
-Använd den före klockan åtta. -Ge mig tidningen.
-Jag vill gärna raka mig. -Jag hämtar varmvatten.
God dag. Är ni Agostines kollega?
Nej. Jag är patient.
Jag går aldrig ner. Där nere finns bara sjuka.
Jo...
I rummet bredvid bodde en äldre man som jag inte hör längre.
Kan ni se om han är kvar?
-Där finns ingen. -Det var det jag trodde.
De låter dem dö i Lyon.
-Ska jag hjälpa er med rakningen? -Ja tack.
Rakkniven och löddret står på handfatet.
Han är löjtnant och stred i Indokina.
Hans far är general eller nåt sånt.
Han fick nåt där och har bara en njure.
Han lider av urinförgiftning.
Ibland har han väldigt ont. Men han klagar inte.
Han får lite morfin, och sen ler han som ett litet barn.
-Kommer han att dö? -Gud är grym på det viset.
-Får han besök? -Han har visst varken fru eller barn.
Rasten är slut!
Jag måste gå.
Kom in.
Vi kommer förlora kriget.
Var ni där borta länge?
-Några månader. -Stred ni med pojken som var här?
Han var min adjutant. Han kom med tidningarna.
När han var två år döpte de honom.
Han fick heta Blaise och blev fransk soldat.
-Var det rätt? -Jag har aldrig sett en kines förut.
Kommer det alltid finnas krig?
Det är det rätta livet för män före döden. Så säger de.
-Saknar ni det? -Jag har inte haft nåt annat liv.
Jag saknar mina kamrater.
-Är det medicin? -Det är opium.
Blaise tog med det.
Om man tuggar det håller man sig på plats.
Det lindrar smärtan.
-Har ni arbetat här länge? -Nej, jag sa ju att jag var...
Vad lider ni av?
Stenpassion.
Sten...
"OM LYCKA"
André Sauvage 26 Rue Commines, Lyon
Ett, två, tre.
Det är dags för vattenbehandling.
Monsieur Green, madame Schneider, monsieur Cabetti-
-madame Rabascall och messieurs Hartmann, Weber, Pier och Wong.
Har ni gått upp?
Tror ni inte på att dricka varmvatten?
-Nej. Vad spelar ni? -"Barcarolle" av Tjajkovskij.
-Spelar ni nåt instrument? -Piano. Lite. Illa.
Varför är jag så trött?
Löjtnant!
Ursäkta.
Har ni ingen vigselring?
Jag tog av den. Jag vill inte bli av med den under behandlingarna.
-Rabascall är väl katalanskt? -Ja, men jag har aldrig varit där.
Vad är ni egentligen? Nån som besöker sjuka?
-Ni mår visst bättre i dag? -Ja. Jag dör botad...
Jag undrar om den leder till skogen.
Vi hade kunnat ta promenader när ni mår bättre.
Vi kanske borde vädra rummet.
-Det måste lukta. -Jag känner inget.
-Läser ni den här boken? -Ja. Jag har läst ut den.
Ni kan få låna den.
Jag är dålig på att låna böcker.
Då får ni den.
Ni har väldigt smäckra händer.
Jag är trött.
Madame Rabascall, er man är här.
-Sa du att du skulle komma? -Ja.
Jag körde i ett sträck.
-När åker du? -I morgon bitti.
-Här kan du inte sova. -Jag bor i byn.
En natt klarar jag på pensionat.
Vill du inte ha?
-Hur går det där hemma? -Vi får många förfrågningar.
De bygger hus i Lavandou.
Vårt hus är klart när du kommer hem.
Jag köpte det stora kylskåpet som vi tittade på.
God dag. - Du glömde den här där uppe.
Varje gång du är här regnar det.
-Det är sant som de säger. -Vad då?
Du är elak.
Vem säger det?
Nu slutade det. Det växlar hela tiden här.
Jag går och röker.
Vad har du emot din man?
Tack.
Indokina: Vietnamesiska styrkor närmar sig Son-Tay
Du måste äta nu.
Mår du bra?
-Hur länge låg jag till sängs? -Tre dagar.
Du är blek.
-Var är Agostine? -Hon är inte här.
-Är hon i köket? -Nej, hon har tagit ledigt.
Hej.
Jag trodde att...
De sa att du inte skulle återvända.
De behandlade mig i Lyon. En transfusion eller nåt sånt.
Jag fick nytt blod, och nu mår jag bättre.
Jag ville träffa dig.
Min far är hemma från ett uppdrag. Nu har jag ett av de fina rummen.
Ville du träffa mig?
Jag tänkte på våra stunder tillsammans.
Du var där med mig.
Mig?
Ursäkta mig. Jag har behandling nu.
-Bad din pappa om det här rummet? -Ja.
Han fick veta att jag var sjuk.
Vi hade inte pratat på ett halvår.
Vi är inte överens om allt.
Eller nånting, egentligen.
Man måste inte hålla med sina föräldrar.
-Mina tror att jag är galen. -Skickade de hit dig?
Nej.
Fotografen är här i dag.
Ska vi ta ett foto?
Madame, kan ni titta hit?
Madame?
Perfekt. Rör er inte.
Jättebra.
Jag var på internat, militärakademi...
Jag har alltid bott bland män.
Bortsett från sköterskor med gummisulor...
...och horor i Saigon eller Dalat.
Så jag blir den första.
-Sluta. -Vad är det?
-Du är gift, Gabrielle. -Jag är inte gift med nån.
Äktenskapet är ett sakrament inför Gud.
Vad vet du om Gud?
Vad vet du om vad han tillåter och förbjuder?
Du kom tillbaka för min skull.
Jag vet inte längre.
Du är galen. Han är galen.
Gabrielle!
-Var har du varit? -Här.
Du ska träffa läkaren klockan fem.
Jag hjälper dig att städa undan.
Vi kallas ibland för kvacksalvare, men vi verkar ha lyckats med er.
Ni drabbades av yrsel en gång, men nu mår ni bra. Ni får åka hem.
När? Jag vill inte åka hem.
Ert privatliv angår mig inte.
Han ringde och sa att han hämtar er i morgon.
Vi måste åka härifrån genast!
Vad gör du?
-Vad är det för väskor? -Jag väntade på dig.
Min man kommer i morgon.
Vi visste att det skulle ske.
-Jag följer med dig. -Nej, det går inte nu.
Jag har saker att lösa.
Jag tänker sluta i armén.
Den betyder inget längre.
Vad ska jag ta mig till? Vad kan jag ta mig till?
Du kan inte bara lämna ditt hem.
-Jag vill inte lämna dig. -Inte jag heller.
Vi skriver till varandra. Jag berättar var vi kan ses.
Jag berättar när jag vet.
Det går inte nu.
-Om du älskar mig tror du på mig. -Du måste lova mig.
Jag lovar.
Dags att ta farväl.
-Vi kommer att ses igen. -Tror du?
Jag var lycklig här.
Du kan möblera om om du vill.
-Har du köpt ett piano? -Ja.
Till dig.
Är du lycklig?
Har du kommit på nåt namn?
Mamma är alldeles till sig. Hon kan inte sluta prata om det.
Hon saknar väl mig.
Vad tycker du om René?
Han verkar bra.
-Han är lång. -Var inte elak.
Vi ska flytta till Gap.
En tandläkare är på väg att flytta därifrån.
Gap?
-Vad är det för väska? -Låt bli den!
Det är bara lite saker.
José har byggt ett fint hus åt dig.
-Gå inte i vattnet med skorna på! -Kan du hjälpa oss med det här?
-Jeannine! Ska du inte bada? -Jag har ingen baddräkt.
Du ska få med dig en låda hem.
-Gabrielle, José. -Skål!
Skål för ättlingar!
Skål för Gabriella!
Jag kommer att såra dig.
Vadå? Du vill väl också ha barnet?
Ja.
Jag träffade en man på behandlingshemmet.
Jag älskar honom.
När han ber mig åker jag härifrån.
Vart? Vart åker du?
Jag vet inte.
Jag vill vara med honom.
Vad är det för skitsnack?!
Han kan dra åt helvete!
Min älskade...
...kanske har du lämnat Lyon.
Krigsdepartementet ligger väl i Paris.
Du har inte svarat på mina brev.
Vad gör du? Var är du? Jag är rädd att nåt har hänt dig.
Jag har inte packat upp. Jag väntar bara. Mitt liv kretsar kring det.
Din kropp intog mig. Jag finns i dig.
Jag är ensam med dig.
Jag har sytt en blå klänning.
Om jag inte har en underklänning ser man igenom.
Den här letade jag efter.
"André, jag är din..."
Hej.
Rabascall...
-Inget annat? -Nej.
-Se efter i väskan! -Nej, det är allt.
-Och inget är kvar på kontoret? -Nej. Hej då.
Bara en katalog.
Min älskade, du skriver inget till mig.
Är det något jag har skrivit? Var är du?
Jag hoppas att armén inte har skickat tillbaka dig till kriget.
Jag ser framför mig hur du blir sårad.
Jag såg fruktansvärda foton i tidningen.
Säg nåt! Jag behöver höra av dig.
Havet är fullt av kalla strömmar. I tisdags drunknade en pojke.
Nej, ingenting.
Vad gör du?
Det ser du.
Han har ju inte svarat.
Det har du rätt i.
Skicka i väg taxin.
Min älskade, jag ska försöka avsluta det här brevet.
Vad vill du höra som jag inte har sagt?
Jag saknar ord.
Varför? Varför är du arg på mig?
Vad har jag gjort mot dig?
Jag funderar.
Jag saknar ord.
Min kropp står i lågor
Gabrielle.
Mina brev...
Gabrielle!
Försvinn!
Nej...
Låt bli mig!
"Det är sista gången jag skriver."
"Jag väntar ditt barn."
"Jag ville inget säga..."
"...för då kunde du tro att jag försökte påverka dig."
"Jag vill inte veta varför du inte har läst mina brev."
"Jag skulle inte klara av svaret."
"Om du inte svarar på det här..."
"...är allt över."
"Gabrielle."
Var har vi det vackra barnet?
Pussa din son, Gabrielle.
Min son...
De franska Indokinaveteranernas organisation-
-grundades för att försvara soldaternas intressen.
Vi måste minnas de som stridit-
-och skänka de som nu sitter i Viet-Minhs fångläger en tanke.
Tack. - Vi ska nu intervjua några skadade soldater.
-Var skadades ni? -I Cochinkina.
Ska vi äta här ute, José?
Pappa!
-Jag tänker skilja mig. -I vår familj skiljer man sig inte.
Vi ses aldrig. Under veckorna jobbar han-
-och på söndagen träffar han vänner.
Jag är alltid ensam.
Du har inte varit olycklig med José.
Han är väldigt hemlighetsfull av sig. Han pratar inte.
Inte om sin ungdom i Spanien eller om mig.
Han säger inget.
Nej, jag har inte varit olycklig.
Vi har varit med om nåt väldigt spännande. - Visa dem.
-Visa dem. -Jag har inte kryddat tillräckligt.
-Titta - de är två stycken. -Vilken enorm fisk.
Har du sett fjällen på den?
..."Barcarolle" ur Tjajkovskijs "Årstiderna"...
...tolkad av Emil Gilels.
Ta om det där.
Jättebra.
Han är verkligen begåvad.
Självklart. Kan ni öva på "Barcarolle"?
Senare, kanske. Vi får se.
Hej då.
-Vi ses på fredag. -God dag.
-Två gånger i veckan är mycket. -Du är inte musiker.
Jag går ut i trädgården.
Vad duktig du var, älskling.
Varför sitter du där ensam?
Gabrielle är inte så kärleksfull mot pojken.
Kanske har hon inte fått lära sig att vara det.
-Du sover väl över i natt? -Nej, jag åker hem.
-Visst var han duktig? -Ja.
Hans lärare vill att han ställer upp i uttagningen i Lyon.
-Vi hade kunnat åka dit. -Jag vet inte.
Då får vi komma i väg...
-Har mamma åkt? -Ja.
-God kväll. -Ni är sena.
Monsieur Rabascall.
-Varsågod, madame. -Nyckeln.
Taxin är här.
Vad sysslar han med?
Glas!
RUE COMMINES
Åk dit med honom. Jag kommer sen. Åk.
Kör.
MONSIEUR SAUVAGE
God dag. Minns ni mig?
-På behandlingshemmet för länge sen. -Ja.
Får jag komma in?
Jag måste låsa lägenheten. Den är till försäljning.
Generalen gick bort för tre månader sen.
Och André Sauvage?
Han svarade aldrig på mina brev.
Madame...
Löjtnanten är död.
-När hände det? -Dagen då han lämnade hemmet.
Ni var ju där. Ambulansen tog med honom.
Han dog på sjukhuset i Lyon.
Nej.
Han kom ju tillbaka senare.
Nej. Han kom inte tillbaka.
Jo.
Nej.
-Hur gick det? -Bra. Han vann andra pris.
Hittade du nåt?
Tvätta av dig, så åker vi sen.
Du hälsade på mig under behandlingen.
Ja.
Det var dimma.
Du sa att jag tog med mig regnet.
Jag går och röker.
Här.
Kan ni skriva under?
Är ni här på behandling?
-Nej. Och ni? -Jag åker härifrån i morgon.
Jag ska läggas in i Lyon.
Det är över...
Det är mörk tobak.
Jag är inte rädd för att dö.
Varken som man eller soldat. Det är det enda man lär sig i armén.
-Har ni varit i krig? -Jag har upplevt det.
Ser ni kvinnan där inne?
Visst är hon vacker?
Vi har lärt känna varandra här.
Jag hade kunnat älska henne i ett annat liv.
Men jag får inte upp den längre. Jag känner inget.
Ursäkta.
Är ni här för att hälsa på nån?
Min fru.
Jag kunde inte somna på pensionatet.
Jag kom tillbaka samma kväll.
José?
Om du vill kan jag gå.
Det är ett italienskt fartyg.
Ett containerfartyg.
Det ska till Sardinien.
Varför sa du inget?
Jag ville att du skulle leva.
-Är det där? -Ja.
Vilket hus är ditt?
BREV FRÅN MÅNEN
Översättning: Markus Svensson www.btistudios.com